Tidligere i "Dark Matter"...
Hendes navn er Alicia Reynaud.
Hun er i toppen af virksomheden.
Tror du, det var hende, der fik mine venner dræbt?
Det er en nøgle, der giver adgang til lommer af interdimensional rum-tid.
- Det er min bror. - Vi er fremtiden.
- Det er min eneste mulighed. - Nej. Der er en anden måde.
Hør, det hele er en kæmpe misforståelse.
Pengene skulle have været indsat direkte på din konto!
Det var en bogholderifejl.
Vent, Aldvik! Du... du er...
Du er en af mine bedste folk! Du er den sidste jeg ville snyde!
Nej, vent! Okay, okay, okay. Vi deler halvvejs.
Jeg beklager.
Portia, hvilken glædelig overraskelse.
Bliv subber hos PHOENiX@HoundDawgs.org
- Hej. Hvordan har du det? - Hårdt.
Det er trist med din bror.
Jeg tænkte på om du kunne give mig noget.
- Så du kan sove? - Mere for at komme igennem dagen, -
- få mig til at slappe af.
- Nej. - Hvad mener du med "Nej"?
- Vi har lige fået forsyninger. - Ja, men det er til lægeligt brug, -
- ikke til rekreative formål. - Mener du det Alvorligt?
At tage stoffer løser ikke dine problemer.
Det erstatter dem bare med endnu større problemer.
Tro mig, selvmedicinering er ikke løsningen.
Tja, det ved du vel.
Jeg har tilbragt alt for meget tid bag tremmer.
Tror du ikke, jeg kan genkende en narkoman?
Du tror, at du har regnet mig ud?
Du tror, at du ved alt, hvad jeg har været igennem?
Tror du, at jeg kan lide, hvordan mit liv har udviklet sig?
Ja, jeg er afhængig.
Så jeg ved, hvad jeg taler om, når jeg siger, at det ikke er det værd.
Bare giv mig, hvad jeg kom efter.
Tak.
Hvorfor ikke skære hans lillefinger af? Se, hvordan han reagerer.
Okay.
Hvad fanden? Hold op!
Hvad hvis jeg faktisk havde været bevidstløs?
Tja, så ville vi nok have dummet os, ikke?
- Overrasket over at se mig? - Ja, overrasket. Og lettet.
Gudskelov er I alle okay.
Det er et interessant svar, i betragtning af, at du forsøgte at snyde os.
- Hvad mener du? - Alexander Rook.
Hvad? Nej, nej, nej, nej! Vent. Han snød os!
Jeg var lige så meget et offer som jer.
Jeg er et dobbeltoffer, når jeg beskyldes for noget jeg ikke gjorde.
Og bare så I ved det, så sårer det meget.
Vi er efter en af to ting, information eller hævn.
- Hvem bestemmer hvad? - Det gør du.
Så vælger jeg det første, fordi, hvis jeg kan hjælpe jer gutter...
Alicia Reynaud.
Forretningsmagnat, venture kapitalist, nådesløs kriminel, skidt person.
- Vi er ude efter hende. - Hvorfor?
- Fordi hun gik efter os først. - Men hvorfor?
- Hold op! - Hvordan får vi fat i hende?
Det kan I ikke! Hun rejser kun via klon.
Hun forlader aldrig hovedkvarteret, og det sted er som en fæstning.
- Sådan kommer vi ind. - Hvordan?
Samme vej som hun kommer ud.
Okay, du kommer med os. Op med dig.
- Hvor hen? - Vi tjente godt på vores sidste mission.
- Vi går på indkøb. - Åh.
Kom så.
Vi afsluttede aldrig vores professionelle forhold, -
- så teknisk set, skylder I kommission på det.
Det ser godt ud herinde.
Jeg er glad for at hjælpe med at skaffe jer de materialer.
Der er vist ikke andet tilbage, -
- end ønske jer held og lykke, og et hjerteligt farvel.
- Du går ingen steder. - Gør jeg ikke?
- Du kommer med os. - Gør jeg? Det kan jeg ikke.
Jeg skal tilbage til arbejde.
Jeg mener, der er folk der har brug for mig.
Sikkert. Hvad forhindrer dig i at informere Reynaud -
- og indkassere en forrædder- belønning for dit besvær?
Mit professionelle ansvar for jer, som jeres manager.
- Vi fyrede dig. - Ingen papirer er underskrevet!
Kom nu, gutter! I er mine bedste klienter!
Jeg mener, fra en praktisk synsvinkel, -
- giver det ikke nogen økonomisk mening at snyde jer.
Så, er.. er vi okay?
- Ja. Du kommer stadigvæk med os. - Fint.
Det minder mig om svaret fra jægeren -
- da han stod over for Valmiki i den episke Sanskrit-fortælling "Ramayana".
Mange tak.
- Hvad fanden? - Ingen årsag.
Det var meningen at du skulle stoppe ham, ikke hukke hovedet af ham.
Nej, nej, det er okay. Vi klarer det.
- Kom så. - Jeg får det dårligt på rejser.
Selv med inerti-dæmpere, giver alt det ind og ud af FTL mig kvalme.
- Jeg har et specielt armbånd... - Lad os gå til dit værelse.
- Må jeg komme ind? - Naturligvis.
Det er måske svært at tro -
- men jeg har tidligere anset mig selv som en fremmed på dette skib.
Jeg har været alene i lang tid.
Alt det team-halløj tager noget tid at vænne sig til.
I den forstand er du ikke spor anderledes end de andre ombord.
Vi kan forstå hvad du går igennem.
Virkelig? Så I alle har mistet brødre også?
Ikke præcis, men vi har fornylig mistet et medlem af mandskabet.
Fem fortalte mig om det.
Han var teknisk set ikke et familiemedlem -
- men at miste ham var meget... hårdt.
Det er jeg ked af.
Tror du, at du aldrig vil se din bror igen?
Jeg opgiver aldrig håbet.
Husk blot... du er ikke alene.
Da jeg kom tilbage, så lejligheden sådan ud, og han var væk.
Vi havde planer i aften. Aftensmad, operaen.
De billetter var virkelig svære at få.
Jeg forstår at De er meget bekymret for Mr. Calcheks helbred.
- Jeg forsikrer at vi gør alt, vi kan. - Ja, sikkert.
Han skal nok dukke op, og når han gør det -
- kommer han til at gøre det godt.
Jeg måtte kæmpe for at finde en erstatningsledsager i aften.
Jeg har fundet det.
Det er sikkerhedskameraet fra hangaren på stationens L3 etage.
Genkender De nogen af disse folk? Nej, jeg...
Det er i orden.
Jeg ved, hvem de er.
- Har du hacket Transfer Transit? - Det gjorde jeg for en time siden.
Så krydstjekkede jeg datoer og tider -
- på Alicia Reynauds offentlig fremmøder i den sidste måned -
- med rejsedatabasen og fandt frem til dette.
- Samme sted for afrejse. - Hendes hovedkvarter.
Og lokationen til hendes fartøj.
Kan du låse den op?
Jeg er igennem dens sikkerhedslag. Vi er inde.
Du er god.
Så vi kunne ende i et rum fyldt med vagter?
Det er muligt, men usandsynligt.
Oddsene for, at nogle kan -
- hacke sig ind i transitdatabasen -
- finde en specifik kapsels lokation og komme udenom -
- dens sikkerhedssystem for at få adgang er virkelig lille.
- Blærer du dig? - Nej! Jeg fortæller bare, -
- hvor svært det er at gøre sådan noget, og...
Okay, jeg blærer mig.
I værste tilfælde vil nogle på den anden side -
- dræbe vores kloner eller stoppe overførslen midt i det hele.
Så ved vi det i det mindste.
Og vi skal finde en anden plan.
Planen fejler intet!
- Hvem tager afsted? - Vi har tre kapsler.
- Jeg tager én. - Nej, du gør ikke.
Hvorfor ikke?
De er designet til at genskabe organisk materiale, -
- hvilket betyder, at dine nanitter ikke vil overleve turen.
- Uden dem vil din klon ikke klare sig. - Jeg gør det.
I får brug for mig for at hacke deres server, -
- og få fat i informationen vi skal bruge.
Og jeg vil være en klon.
Den virkelige mig vil være i sikkerhed her på skibet.
Vi vil ikke kunne tage våben med, -
- så vi skal bruge én der kan klare sig i uvæbnet kamp.
- Det er mig. Jeg går med. - Også mig.
- Det tror jeg ikke. - Hvorfor ikke?
Fordi du er på prøveløsladelse. Derfor.
Hvad så? Melder du dig frivilligt?
- Det vil jeg tro. - Kom i gang I tre.
Vi møder Jer i infirmeriet om 20 minutter.
- Hvad? - Din dragt. Den er meget tætsiddende.
De er lavet af biosyntetisk materiale, -
- der lader dem rejse med Jer.
De er specialfremstillet. Lavet af DNA.
Det er ret dyrt.
Den strammer alle de forkerte steder.
- Det er enten det, eller at rejse nøgen. - Kan jeg det?
- Lad være med at tænke på det. - Kom så.
Vi skal bare ind og finde oplysninger, -
- så når vi ved, hvad kortet gør og hvordan, -
- så smutter vi igen. Hvis Jeres kloner bliver taget, -
- før I vender tilbage til en af kapslerne, -
- vil I ikke kunne huske noget.
Hvis I bliver afskåret fra en af kapslerne, vil Seks og jeg være i Marauder, -
- cirkulerende over stedet.
Hvis noget går galt, så skal I finde en måde at signalere os.
Hvis alt fejler, -
- skanner vi tagene for varmesignaturer.
Kom derop, så henter vi Jer.
- Jeg går først. - Held og lykke.
Den er så tætsiddende.
- Han er igennem. - Okay, så er det min tur...
- Klar? - Ja.
- Held og lykke, Fem. - Det her er så sejt.
- Lad os komme af sted. - Vi skal ingen steder.
Jeg skal bare bruge en computer, der kan give mig adgang -
- til serverne. Det her er perfekt.
Jeg hacker mig ind, og får fat i informationen, -
- uden at forlade rummet.
- Er der noget vi kan gøre? - Giv mig de kager.
Tak.
Kan nogen høre mig?
Hej!
Jeg har råbt i snart 30 minutter, du var længe om at høre det.
Jeg hørte det for et stykke tid siden.
Jeg regnede med, du med tiden ville holde op.
Du er irriterende vedholdende.
- Takker. - Hvad kan jeg hjælpe med?
Du kan starte med, at slippe mig fri herfra.
Beklager, men det kan jeg ikke af sikkerhedsmæssige årsager.
Tror du seriøst, jeg ville skade dig?
Nej, men jeg er sikker på, jeg kan skade dig, -
- skulle du prøve, at flygte eller bringe mission i fare.
Jamen, jeg ville. Vent... Kan jeg ikke tale med nogen? Portia, Boone?
Beklager, men ingen af dem er tilgængelige.
Vent, vent lidt. Fingerende, fingrene!
Jeg har klaustrofobi, at være i sådanne små rum giver mig panikanfald.
At være her, sætter min sundhed i fare.
- Din puls er forhøjet. - Hvad?
Jeg kan vise dig hen til vores sygeafdeling.
- Fedt. - Skulle du forsøge at flygte -
- eller forstyrre, kan jeg ikke garantere for din sikkerhed.
Jeg opfører mig ordentlig, det lover jeg.
Jeg er også hypoglykæmisk, så måske vi kunne -
- stoppe ved messen og få noget at spise?
Nej.
Hvad?
Jeg vidste, det ikke ville være så let, som jeg regnede med.
Nej, jeg har fundet ud af hvad den mystiske boks gør.
- Det er et del fra et drev. - Du mener en slags motor?
- Sådan en har vi allerede. - Ikke som denne her.
De kalder det for et Blink Drive.
Det skaber transversale ormehuller -
- ved at få adgang, til ekstra-dimensionelle rum-tid.
Der tabte du mig.
Normal FTL forvrider rummet og bevæger sig hurtigere end lyset -
- og trækker skibet med sig, men du bevæger dig stadig fra A til B.
Med Blink Drive, bevæger du dig ikke.
Du forsvinder bare fra det ene sted, og dukker op et andet sted.
Hvis vi ville rejse over galaksen, ville det normalt tage måneder.
Men den her, kunne vi gøre det med et enkelt blink.
En flåde krigsskibe, udstyret med denne her, ville være ustoppelig.
Nemlig, ikke mærkeligt hun vil slå ihjel for den.
Jeg forstår det ikke. Hvordan kan dette lille kort, bevæge et skib over galaksen.
Kortet passer ind i en adapter -
- som du kan monterer i kontrolenheden på et almindelig drev.
Du siger vi kan ændre Razas motorer, til et af disse Blink drives?
Vi har brug for den adapter! Den er på et lab.
Fire etager op, på den anden side af bygningen.
Kom så.
Jeg har låst os på et autoflyvnings mønster.
Scanner for varmesignaturer. Hvis nogen kommer op på taget, angriber vi hurtig.
Du har forstået det.
Kom så.
- Seriøst? - Du ligner en lille videnskabsmand.
- Er du okay? - Ja, er bare lidt øm.
Hvordan går det med op?
Alle er på plads, så nu kan vi kun vente.
Korrekt.
Du ved der er stole, man kan sidde på? Og kopper i messen.
Det her er en improviseret picnic.
Jeg var på vej til mit kvarter, og så fik jeg øje på den der.
Det er ret fantastisk, når man tænker over det.
De gik ind, bærende hele verden på deres skuldre, -
- og de kom ud frie og lettede.
Næppe.
Deres minder er måske nok slettet, men deres fortid eksisterer stadig.
Og fortiden indhenter dig altid, -
- om du så husker den eller ej. - Ja, den er jeg med på.
Vi kommer alle til at stå til regnskab, ikke? Men...
Hvis jeg nu kunne få en frisk start?
- Selv om det kun er heroppe. - Vil du gerne ændre dig?
Foretag nogle bedre valg. Startende fra i dag.
- Så nemt er det ikke. - Jeg sagde ikke, det ville være nemt.
Jeg slog engang en pige ihjel. Hun var 12 år gammel.
Jeg var skibslæge på en tur til kolonierne.
Nemt arbejde. Masser af tid til at dyrke min afhængighed, -
- indtil vi kom ud af FTL og røg ind i en meteorstorm...
Skibet var lige ved ikke at klare den.
Der var eksplosioner og ild, -
- og pludselig stirrede jeg på et dusin sårede mennesker.
Du var høj.
Jeg tog mig af de fleste af dem. Lappede dem sammen.
Og så kom de ind med den her pige.
Hun var ilde tilredt. Hun havde tredjegradsforbrændinger.
Og indre skader.
Jeg kunne have reddet hende. Men jeg rystede på hænderne.
Så jeg gav mig selv en lille opfyldning før operationen.
Det viste sig at være lidt for meget.
Hun overlevede ikke operationen.
Det gør mig ondt.
Bagefter forsøgte jeg at holde mig clean i seks måneder.
Jeg blev ved med at se hendes ansigt overalt.
At fortrænge noget er ikke en måde at komme videre på.
Det har jeg selv måttet indse.
Hvilket er grunden til, at jeg giver dig dem her tilbage.
Så snart de kom ud af deres kapsler, begyndte de at lede efter deres fortid.
Det lød ikke, som om det, de fandt, var særlig rart.
Nu har de ikke andet valg end at forholde sig til det.
Så vi er vel alle i samme båd.
Jeg formoder, at det er den.
Tager vi den bare?
Der ser ikke ud til at være nogen sikkerhedsforanstaltninger.
Hele faciliteten er en stor sikkerhedsforanstaltning.
Vi er i boksen.
Okay.
- Det var vist det. - Gyldigt password påkræves.
- Password? - Forkert.
- Pis! - Forkert.
- Af sted! - Forkert.
Nej!
Smid jeres våben! I er omringede!
Kom med den!
Jeg bryder mig ikke mere om det, end du gør, men du må efterlade os. Nu!
Det er vigtigt, du kommer op på taget og får anordningen tilbage på skibet.
Det står ikke til debat, okay?
- Hun er væk. - For fanden...
- Det er for fanden da løgn. - Nå, er du vågen. Det tog sin tid.
Beklager, at jeg faldt i søvn. Jeg var ikke klar over, vi havde travlt.
- Hvad er planen? - Jeg tror, jeg kan befri os, -
- men det kræver, at jeg vrider begge skuldre af led.
Okay, gør hvad du skal. Når vi er kommet fri, -
- sætter jeg dine skuldre på plads.
Nej, nej, ikke mine. Dine.
Vent lige lidt, kan vi ikke lige gennemgå mulighederne igen?
De Herrer, jeg er Alicia Reynaud.
Og I er Marcus Boone og Ryo Ishida.
Eller en version af dem i det mindste.
Jeg ved, at I hackede min transit kode -
- brugte poden til at bryde ind og stjal adapteren.
- Jeg vil gerne takke jer for det. - Du er velkommen... For hvad?
For adapteren er intet uden det sidste kort -
- som jeg mener, er ombord på jeres skib.
Og så længe at transitforbindelsen I brugte til at komme her -
- forbliver åben, kan mine mænd opfange signalet.
Hvorfor laver du ikke bare et nyt kort?
Jeg ville, hvis jeg kunne, men det er en unik prototype.
Som betyder at du ikke udviklede teknologien, du stjal den.
Selvfølgelig gjorde jeg det. Så jeg finder snart jeres skib.
Men I kan spare mig en masse tid og en masse problemer for jer -
- hvis I bare giver mig koordinaterne.
Hvis problemer betyder død eller tortur -
- så har du vist glemt at dette er klonede kroppe.
- Du kan ikke gøre os ondt. - Der tager I fejl.
På samme måde som I var i stand til at -
- opsnappe min transitkapsel, så kan jeg gøre det baglæns -
- ved at sende en kraftig rum-bølge impuls tilbage fra, hvor I kom.
Hvis jeres kroppe stadig er i deres afsender kapsler -
- hvilket jeg vil vædde med, at de er -
- så vil impulsen, sagt på godt gammel dansk, stege jeres hjerner.
Med hensyn til smerte, her er Mr. Ostrander.
Han er specialist på området.
Jeres kroppe er kloner, men de kan stadig føle smerte.
Jeg tror, at jeg bruger begge metoder. Jeg kan lide at være sikker.
Jeg kommer snart igen og ser om I har skiftet mening.
Der er noget, der har ændret sig ved dig.
Siden vi først talte sammen?
- Nej. Fra andre servicedroider. - Ja, det har jeg hørt før.
Måske det er en slags opdatering fra det sorte marked?
- Hvorfor siger du det? - Jeg kender lidt til det sorte marked -
- og forskellige, ulovlige teknologier.
Nok til at genkende det, når jeg ser det.
Interessant. Du virker til at køre -
- en slags følsom under-rutine -
- men de er som regel forbeholdt mere avancerede modeller.
Du ved, plejere, forældre-roller, "gode venner".
I dit tilfælde giver det ingen mening.
- Så hvem gjorde det og hvorfor? - Jeg ved det ikke.
Hvis du tænker over det -
- så er det en upraktisk justering. Og hvad er pointen?
Måske det var eksperiment lavet for at teste -
- mit computer-baserede respons til menneskelige følelser.
Eller en nødvendig justering, så jeg kan reagere på -
- et kompliceret, men ultimativt, irrationelt scenarie.
Måske det var en helt upraktisk -
- totalt ulogisk, kærlig gerning af medmenneskelighed.
Måske. Jeg undrer mig bare.
- Hvor langt er vi? - Næsten færdige.
Vidste du, at have de rejsende i kapsler -
- er blot en lovgivning sat i kraft af GA konventionen?
De behøver faktisk ikke at være der hele tiden.
Sandt, men siden vi ikke kan vide hvor lang tid -
- det vil tage klonerne at gennemføre deres mission -
- er det klogt at de er forbundet.
Desuden sker der ikke noget ved at beholde dem derinde.
- Hvordan har du det? - Ikke godt. Jeg tror, at min fod sover.
Lad mig vække den for dig.
Du er godt nok øm at se på. Jeg mener det bogstaveligt talt.
- Hvordan kom du ind? - Jeg hackede dørens konsol.
- Hvor fik du en lammer fra? - Jeg kan finde ting, ikke?
Kan du finde en nøgle til de her håndjern?
Vi skal tilbage til transit rummet.
Jeg er låst ind på "Razas" lokation.
- Send et skib. - Straks.
Vi har adresserne på tre afgangs-kapsler.
- Hvad vil du have at jeg gør? - Vælg en og send impulsen.
Han har ikke nøglen.
Find et eller andet der kan få os fri.
Vi har ikke tid.
Vi ses på skibet.
- De er tilbage. Hvordan gik det? - Jeg ved det ikke.
- Jeg kan intet huske. - Heller ikke mig.
- Det kunne tyde på at det ikke gik godt. - Hvor er Fem?
- Marauder, er du der? - Vi hører dig, Raza, skifter.
Tre og Fire er lige kommet tilbage til skibet -
- men de kan intet huske fra deres tid på stationen.
Det må betyde, at deres kloner blev ødelagt før at de kunne -
- returnere til deres kapsler og afgive deres hukommelse.
- Hvad med Fem? - Hun er stadig aktiv.
Jeg kan trække hende ud, hvis du er bekymret.
Nej, vi venter. Hun får lidt mere tid.
- Lad os sende impulsen og ende det. - Nej.
Der er ingen vej ud af denne installation.
Hun er god. Hun minder mig om en yngre udgave af mig selv.
Fang hende i live.
Kom så, tøs. Du kan godt. Hun skal nok komme tilbage med noget.
- Hun er noget særligt. - Virkelig? Hende der?
Har hun en repræsentant?
Hvad fanden var det?
- Vi har gæster. - Raza, I har ikke ildkraft nok.
Fjern jeres skjolde og gør klar til at blive bordet.
- Det var sidste advarsel. - De lader deres våben igen.
- Marauder, dette er Raza - Vi hører jer. Skifter.
Vi bliver angrebet.
Jeg foreslår at I tager tilbage til skibet øjeblikkeligt.
- Vi er på vej. - Nej, vent.
Der er et varmesignal. Nordvest hjørnet af taget.
Hold dem hen, Raza. Vi henter Fem.
Fire, Nyx. Vi har netop hørt fra Marauder.
Vent venligst med at vække Fem.
- Pejling er sat til jord-til-luft forsvar. - Så lander vi.
Afsted! Flyv!
Velkommen tilbage.
Hvorfor returnerer vi ikke ilden?
Fordi jeg har sendt alt strøm vi har, til skjoldene.
- Jeg lægger skjoldene ned. - Vent, hvad? Hvorfor?
Så jeg kan gøre det her.
Vi har ramt en fuldtræffer på fjendens våben-klynge.
Jeg har beregnet at det vil tage cirka 30 sekunder -
- før de har strøm igen.
- Marauder er i dok. - Få os væk herfra.
Stiger til FTL.
Jeg klarer den. Min hukommelse overføres -
- tilbage til min original krop og denne klon -
- vil blive nedbrudt og genbrugt.
Det vil ikke gøre ondt.
Hvis det gør, kan jeg ikke huske det. Håber jeg.
Så er jeg klar.
Det har jeg sagt mange gange i dag.
Med dette drev, kan vi rejse hvor som helst -
- i galaksen, øjeblikkeligt? - Det er korrekt.
Og vi er de eneste der har et?
Det ser det ud til, indtil videre.
Det er det, vi har ventet på.
Det udligner kampen.
Hvis vi vil tage kampen til selskaberne...
Vi har ikke officielt stemt om det.
Vi kan ramme dem hvor som helst, når som helst -
- og de vil aldrig ane uråd.
Tager vi ikke munden lidt for fuld?
Vi ved ikke engang, om det vil virke.
Hun har ret. Vi må afprøve det.
Hvor lang tid tager det at forbinde adapteren?
Jeg kender ikke til denne teknologi -
- men det virker til at være designet til at passe -
- med standard kontrolsystemer.
I mellemtiden har vi et enkelt stop.
Jeg må indrømme, det har været hyggeligt.
Bortset fra indbruddet, overfaldet -
- trusler, kidnapning, fængsling.
Jeg har haft det sjovt.
- Det er jeg glad for. - Lad os holde kontakten?
Så... Krammer?
Nej.
- Androide, gør klar til afgang. - Vent lige!
Hvis I ikke har noget imod det -
- så kunne jeg godt bruge lidt orlov. - Intet problem.
Når testen er færdig, kommer vi og henter dig.
- Jeg tager med. - Det er slet ikke nødvendigt.
Jeg kunne godt bruge en slapper.
Nej, altså, jeg har en masse ting -
- at få lavet færdige, så... - Det er fint.
Vi mødes i baren, på niveau M, når du er færdig.
Vi kan forsætte vores samtale -
- denne gang med stole og nogle glas.
Det lyder godt.
Er der noget galt?
Hvis ikke en af os tager med ham -
- så er han her ikke, når vi kommer tilbage.
Hvis han vil forlade skibet, stopper vi ham ikke.
Han er helt ude i mørket. Han tænker ikke klart.
Nyx, hvad taler du om?
Jeg springer ikke den her over. Jeg kan hjælpe ham.
Jeg ved, at jeg kan. Her.
Androide, så letter vi.
Det her er langt nok.
Vi er ude af syne for stationen -
- men stadig tæt nok på, hvis noget går galt.
Hvad kunne dog gå galt?
- Enten virker det, eller ikke. - Er vi klar?
Vores destination er 160 lysår herfra.
- Vind eller forsvind. - Godt. Gør det.
Indlæser Blink drev.
- Der er noget galt. - Luk det ned.
Det kan jeg ikke.
Din ven er sent på den.
Han kommer.
- Devon Teltherd. - Kender vi hinanden?
Nej, men vi kender dig... Rigtig godt.
Du sluttede dig til mandskabet på Raza -
- da de undslap fra Hyperion-8.
Arrangerede salget af fire kasser Skygge -
- til hans forbindelse i Al-Bali sektoren.
Nu på Regulus-12 for at gøre det igen. Som forudsagt.
Det er den halve sandhed.
Kan du se noget Skygge her?
Jeg er her for at lave et personligt køb.
- Hvor er Raza? - Væk for længst.
Hangar Syv. I dok under et dæknævn.
Navnene passer, kig efter. De smuttede.
Vi vil have fat på Nyx.
Jeg vil smaddergerne hjælpe, men jeg kan ikke.
Hun er en af dem nu.
- Hvor tog de hen? - Jeg aner det ikke.
Det kan jeg heller ikke hjælpe med.
Tilbage til skibet.
Lad os se på den næste forudsigelse.
- PHOENiX - RELEASED SUBBERS
www.HoundDawgs.org